Lisiek, mislim da bi ovo bilo bolje nego te krpe.
Herr Direktor, samo sam pomagala Lisieku da nađe nešto...
čime će očistiti mrlje iz kade Herr Kommandanta.
- Idi je očistiti. - Oprostite, Herr Direktor.
Ne moraš mi raportirati, Helen.
Znaš tko sam ja?
Ja sam Schindler.
Naravno. Čula sam...
i bili ste prije ovdje.
Evo, čuvaj ovo negdje.
- Hajde, uzmi. - Ovdje dobivam više hrane.
Ako nećeš pojesti, mijenjaj se.
Ili daj Lisieku.
Što se ne bi popravila?
Prvog dana kad sam došla ovdje...
istukao me je jer sam bacila kosti od večere.
U ponoć je sišao u suteren...
i pitao me gdje su.
Za njegovog psa, shvaćate.
Rekla sam mu...
Ne znam kako da kažem. Sad to nikako ne bih mogla reći.
Pitala sam ga: "Zašto me tučete?"
Rekao je: "Sad te tučem...
zato što me pitaš zašto te tučem."
Znam tvoje patnje, Helen.
Nije važno.
Pomirila sam se.
Pomirila?
Jednog dana će me ubiti.
Ne, neće te ubiti.
Znam. Vidim svašta.
U ponedjeljak smo mali Lisiek i ja bili na krovu...
i vidjeli Herr Kommandanta kako izlazi na glavna vrata...
i ide niz stepenice pored terase baš ispod nas.
I tu na stepenicama je izvadio pušku...
i pucao u ženu koja je prolazila.
Ženu koja je nosila neki zavežljaj. U grlo.
Ženu koja je samo išla nekuda.
Nije bila ni deblja ni mršavija...
niti sporija ni brža od ostalih...
i nisam mogla pogoditi što je skrivila.
Što više gledaš Herr Kommandanta...
sve više uviđaš da nema utvrđenih pravila po kojima se živi.
Ne možeš si reći: "Držat ću se ovih pravila...
i bit ću siguran."
Neće te ubiti jer previše uživa u tebi.
Toliko uživa u tebi da ti čak ne dopušta nositi zvijezdu.
Neće da bilo tko zna da on uživa u Židovki.
Onu je ženu ubio sa stepenica...
jer mu ništa nije značila.
Ona je bila samo jedna u nizu: Niti mu je smetala niti mu se sviđala.
Ali ti, Helen.
U redu je. Nije to ta vrsta poljupca.
Hvala.
Evo.
Da. Vino.
Krasna zabava, Amone. Hvala.
Zašto piješ to motorno ulje?
Stalno ti šaljem fine stvari.
Jetra će ti eksplodirati kao ručna granata.
Znaš, gledam te...
Promatram te.
Nikad nisi pijan.
To je prava kontrola.
Kontrola je moć.
To je moć.
Da li nas se zato plaše?
Mi imamo moć da ubijamo, i zato nas se plaše.
Plaše nas se jer imamo moć da proizvoljno ubijamo.
Onaj tko počini zločin trebao bi biti pametniji.
Damo ga ubiti i to nam prilično prija...
Ili ga sami ubijemo i još nam više prija.
Međutim, to nije moć.
To je pravda. To je drukčije od moći.
Moć je kad imamo svako opravdanje da ubijemo...
a ne ubijemo.
Misliš da je to moć?
To su imali carevi.
Netko nešto ukrade, dovedu ga pred cara...
on se baci na zemlju, moli za milost.
Zna da će umrijeti.
I car ga pomiluje.
Tog nevrijednog čovjeka. Pusti ga.
Mislim da si pijan.
To je moć, Amone.
To je moć.
Amon dobri.
Dajem ti pomilovanje.
- Što hoće? - Ne znam...
ali sad su u mom uredu, pregledaju nam knjige.
Reci mi, pošto si moj knjigovođa, trebam li se brinuti...
zbog toga što mi pregledaju knjige?
- Ili da li si dobro napravio svoj posao? - Ne trebate se brinuti.
Ne trebam se brinuti.
Oprostite, gospodine.
Znaš li koliko vrijedi ovo sedlo?
Znaš li koliko košta?
Dobro.
Zašto me, kog vraga, pratiš?
Pušila je na radnom mjestu.
Reci joj da to više ne radi.
Gospodine, moram vas obavijestiti...
da nisam uspio ukloniti mrlje iz vaše kade.
- Što si koristio, Lisiek? - Sapun, zapovjedniče.
Sapun? Ne lužinu?
Hajde. Idi. Dajem ti pomilovanje.
Mada nisam rabin, u ovim okolnostima...
molim Svevišnjega da mi oprosti...
što ću ja izgovoriti blagoslov.
Znači...
tu se dolaziš sakriti od mene.
Došao sam ti reći...
da si doista izvanredna kuharica...
i dobro obučena sluškinja.
To doista mislim.
Ako ti poslije rata bude trebala preporuka...
bit će mi drago da ti je dam.
Mora da si usamljena ovdje dolje...
dok slušaš kako se gore svi zabavljaju.
Jesi li?
Možeš odgovoriti.
Ali koji je točan odgovor? O tome razmišljaš.
Što on želi čuti?
Helen, istina je uvijek točan odgovor.
Da, u pravu si.
Ponekad smo oboje usamljeni.
Da. Ja...
Mislim...
Toliko bih želio...
pružiti ruku i dodirnuti te u tvojoj usamljenosti.
Pitam se kako bi to izgledalo. Mislim...
što bi u tome bilo loše?
Shvaćam da ti nisi osoba...
u najstrožem smislu riječi, ali...
Ne, možda si i tu u pravu, znaš?
Možda nismo loši mi...
Ne mi.
Ovo je loše.
Hoću reći, kad vas uspoređuju...
s gamadi, glodavcima i ušima...
Samo...
Ne, u pravu si.
Potpuno si u pravu.
Je li ovo lice štakora?
Jesu li ovo oči štakora?
Zar Židov nema oči?
Suosjećam s tobom, Helen.
Ne, ne bih rekao.
Ti si prokleta Židovka.
Skoro si me nagovorila, zar ne?
Bravo.
Gospodine, u ime radnika...
želim vam sretan rođendan.
Sretan rođendan.
Pa, zahvalite se osoblju, molim vas.
Puno vam hvala za krasnu tortu.
Puno vam hvala. Zahvalite im se u moje ime.
Vlakovi su stigli i ljude su toljagama tjerali van.
Postrojili su ih ispred dva velika skladišta.
Na jednom je pisalo "Garderoba", a na drugom "Vrijednosti".
Tamo su ih natjerali da se skinu.
Jedan dječak Židov im je dao uže da spoje cipele.
Obrijali su im glave.
Rekli su im da im kosa treba da naprave nešto specijalno za posadu podmornica.
A onda su ih potjerali niz veliki hodnik...
u bunkere s Davidovom zvijezdom na vratima...
i natpisom "Prostorija za kupanje i inhalaciju".
SS-ovci su im dali sapun.
Rekli su im da dišu sve vrijeme jer je to dobro za dezinfekciju.
A onda su pustili plin na njih.
Mila, zašto sapun?
Vjerojatno da bi pristali ući.
Mila, prestani. Tvoje priče za laku noć nas sve plaše.
Znaš da je to besmisleno. Ne mogu vjerovati.
Nisam rekla da ja vjerujem. Rekla sam da sam to čula.
Od koga?
Od nekoga tko je čuo od nekoga tko je bio tamo.
Znaš, da je bio tamo, ugušili bi ga plinom.
Da.
Nelogično je.
Mi smo im radna snaga.
Kakvog smisla ima ubijati svoju radnu snagu?
Toliko se truditi da sakupe radnu snagu, samo da...
Ne, to ne može biti istina.
Mi smo im vrlo, vrlo važni.
Ja. Laku noć.
- Laku noć. - Laku noć. Lijepo spavajte.
Pažnja, pažnja!
Svi živi...
da dođu na Appellplatz.
- Što se događa? - Moramo ići na Appellplatz.
Došli su oni što prave liste. Vršit će odabir.
Pažnja, pažnja.
Svi živi...
da dođu na Appellplatz.
Mogao bi malo smršaviti, Amone.
I moraš smanjiti količinu konjaka.
Dobro jutro. Što se događa?
Još jedan polugodišnji liječnički pregled.
Tamo.
Stiže mi sljedeća pošiljka...
Što su ovog puta?
Mađari.
Moramo odvojiti zdrave od bolesnih da napravimo mjesta.
Živni, Rebeka.
To je moj mehaničar.
Čija je to pametna ideja bila da se njega riješi?
Stani, odlazi. Ona može raditi. Dođi ovamo.
Čujte, odvojite bolesne od zdravih.
One koji mogu raditi od onih koji ne mogu. Ona može raditi.
Ti možeš raditi. Ti možeš doći.
Oni koji nisu odabrani za transport...
neka se obuku.
- Vratite se u barake. - Vratite se u barake.
Vratite se u barake.
O, Bože!
Olek?
- Danka? - Olek?
Olek?
Danka?
- Nisam ga vidjela! - Skrivaju se. Kažem ti.
Poznajem Danku. Ona zna dobro mjesto.
Sve ih je skupa povela.
Nađi sebi skrovište. Za tebe ovdje nema mjesta.
Odlazi. Brzo!
Izlazi. Ovo je naše mjesto. Izlazi!
Amone. Gospodo.
- Zašto me niste pozvali? - Pokušao sam te zvati. Hujar, miči se.
Kakva zabava, ha? Madritsch.
Malo kasnim. Traje duže nego što sam mislio.
- Piće? - Nešto hladno. Bowle.
Još jedan krasan dan.
Hvala.
Što kažeš na to da donesemo tvoje vatrogasne cijevi i polijemo vagone.
Hvala.
Udovolji mi.
- Hujar. - Da, gospodine.
- Donesi vatrogasne cijevi. - Gdje je požar?
Na prozore. Tako.
Na krov. Tako, dobro. Na prozor.
Hajde.
Tako. Još.
Oskare, ovo je doista okrutno. Daješ im nadu.
Ne bi to trebao raditi.
To je okrutno!
Hajde. Probaj stići do drugog kraja.
U tvornici imam cijevi od 200 metara.
Ja imam 20 metara kod kuće u vrtu.
Možemo dohvatiti vagone na kraju. Što je?
Što?
- Hujar. - Da, svakako.
Ne zaboravite krov.
Na krov s druge strane.
Scharführer, svaki put kad vlak stane...
otvorite vrata da im date vode, ja?
Ovaj vagon.
Ne kažem da ćete se kajati, ali možda hoćete.
- Trebate toga biti svjesni. - Morat ćemo riskirati kajanje.
U redu, dobro. Lijep je dan. Poći ću u vožnju s vama.
A ti?
Ja sam prekršio Zakon o rasi i naseljavanju.
Premda sumnjam da mi itko može pokazati konkretnu odredbu.
Poljubio sam jednu Židovku.
Je li ti otpala kita?
On voli žene.
On voli lijepe žene.
Vidi lijepu ženu i ne razmišlja.
On ima tako puno žena. A one ga vole.
Vole ga. Oženjen je, ja, ali je...
Ne, dobro. Bila je Židovka. Nije to trebao uraditi.
Ali vi niste vidjeli tu djevojku.
Ja sam vidio tu djevojku. Ta je djevojka bila...
Bila je vrlo lijepa.
Oni vas opčine, znate, ti Židovi.
Kad blisko radite s njima, to uvidite.
Imaju neku moć. To je kao virus.
Neki od mojih ljudi su se zarazili tim virusom.
Treba ih žaliti, a ne kažnjavati. Treba ih poslati na liječenje.
To je stvarno kao tifus. Stalno to viđam.
Da li se radi o novcu?
Nudite mi mito?
Mito? Ne. Ne, molim vas.
To je napojnica.
Zdravo, Amone.
Sjedite.
Dajemo ti Židove za pet maraka dnevno, Oskare.
Trebaš ljubiti nas, a ne njih.
Ne daj Bože da ti se javi prava želja za židovskim ženskama.
Tu nema budućnosti. Za njih nema budućnosti.
Nije to samo dobra stara priča kako mrzimo Židove.
To je sad politika.
CHUJOWA GORKA TRAVANJ 1944.
Ministarstvo D naređuje Goethu da iskopa i spali leševe
preko 10000 Židova ubijenih u Plaszowu i u pokolju u Krakowskom getu.
Da ne povjeruješ.
Kao da nisam dovoljno zauzet, sad su izmislili ovo?
Moram pronaći svaku krpu ovdje zakopanu i spaliti je.
Zabava je gotova, Oskare. Zatvaraju ovo i sve šalju u Auschwitz.
- Kada? - Čim organiziram otpremu.
Možda za 30-40 dana. To će biti zabavno.
- Razgovarao sam s Goethom. - Znam odredište.
Ovo je nalog za evakuaciju.
Ja moram pomoći organizirati otpremu i ukrcati se u posljednji vlak.
Nisam to htio reći.
Natjerao sam Goetha da mi obeća da će se zauzeti za vas.
Ništa vam se loše neće dogoditi tamo. Imat ćete poseban tretman.
Direktive iz Berlina sve češće spominju "Poseban tretman".
Nadam se da to nije ono o čemu vi govorite.
Povlašteni tretman, je li?
Moramo li izmišljati čitav novi jezik?
Mislim da moramo.
Pretpostavljam da vi ostajete.
- U Krakowu? Radi čega, za ime svijeta? - Radi čega? Imate voditi poduzeće.
Naravno, morat ćete zaposliti nove radnike. Poljake, pretpostavljam.
Malo su skuplji, ali...
Što se može?
Vi mi vodite posao.
Ne, idem kući.
Napravio sam ono zbog čega sam došao. Imam više novca...
nego što bilo tko može potrošiti za života.
Jednog dana...
će se, znate, sve ovo završiti.
Htio sam reći da ćemo tada nešto popiti.
Mislim da je bolje da sad popijem.
Ne shvaćam.
Hoćeš ove ljude?
"Ove ljude"? Moje ljude. Hoću svoje ljude.
Tko si ti, Mojsije? Hajde, što je ovo?
Gdje je u tome novac? Gdje je prijevara?
- To je dobro poslovanje. - Dobro poslovanje po tvom mišljenju.
Moraš preseliti njih i opremu, sve, u Čehoslovačku.
Sve to platiti i napraviti novi logor. Nije nimalo logično.
- Nešto mi prešućuješ. - To je dobro za mene.
Poznajem ih. Ne moram ih obučavati.
- Dobro je za tebe. Obeštetit ću te. - Točno.
- Dobro je za vojsku. - Naravno.
- Znaš što ću praviti? - Što?
- Artiljerijske granate. - Svatko to pravi.
Tenkovske granate, to im treba.
- Svi su zadovoljni. - Osim mene.
Vjerojatno me nekako varaš.
Ako ja zarađujem stotinu, ti vjerojatno zarađuješ tri.
Ako priznaješ tri, onda je, zapravo, četiri. Ali kako?
- Upravo sam ti rekao. - Jesi, ali nisi.
U redu, nemoj mi reći.
Pristajem.
- Nervira me što ne mogu dokučiti. - Vidi...
samo mi trebaš reći koliko to tebi vrijedi.
Koliko tebi vrijedi jedna osoba?
Koliko jedan vrijedi tebi?
Poldek Pfefferberg. Mila Pfefferberg.
I...
Stagel, Stagel... Paul. Paul Stagel.
Doktor.
- Investitori. Sve ih hoću. - Da, gospodine.
Fischer. Ismail Fischer.
- Josef Scharf. - Trenutak, gospodine. Oprostite
Hajdete, Stern. Scharf.
Djeca. Sva djeca.
Herbert Stier.
- Koliko? - 400, 450.
Još, još.
- Feigenbaum, Jakob. - Wolf Wein.
Feigenbaum: Lutek, Jakob, Nacha.
Nacha, tako je. I Wolf.
Koliko?
600.
Još.
I ti možeš raditi isto što i ja. Možda možeš i zaraditi na tome.
- Ne znam. - Hajde, Juliuse.
Znam da im daješ više hrane i odjeće.
To plaćaš iz vlastitog džepa. Ako se udružimo...
mogli bismo izvući više od 4000.
Mogli bismo ih premjestiti negdje na sigurno, u Moravsku.
Ne znam.
Koliko ste cigareta večeras popušili?
Previše.
Od svake koju vi popušite, ja popušim pola.
- Učinio sam sve što sam mogao. - To ne prihvaćam.
- Ne, Oskare, ne mogu više učiniti. - To ne prihvaćam.
- Koliko? - 850, koji manje ili više.
Koliko manje ili više, Stern? Prebrojte ih. Koliko?
To je to. Možete završiti tu stranu.
Što je Goeth rekao na to?
Samo ste mu rekli koliko vam ljudi treba i...
Ne kupujete ih, valjda?
Plaćate mu za svako od ovih imena?
Da još radite za mene, očekivao bih da me odgovarate.
To me košta čitavo bogatstvo.
Završite stranu i ostavite jedno prazno mjesto na dnu.
Ova je lista apsolutno dobro.
Ta lista je... život.
Svuda oko njenih margina je bezdan.
Oskare, ovdje na dnu strane ima administrativna greška.
Ne, hoću dodati još jedno ime.
U Brinnlitzu neću naći tako dobro obučenu sluškinju kao što je ona.
Sve su seljanke.
Ne.
- Jedno dijeljenje ajnca. - Ne.
Ako pobijediš, platit ću ti 7400 rajhsmaraka.
Ako dobiješ iz cuga, dat ću ti 14800.
Ako ja pobijedim, djevojka ide na moju listu.
- Ne mogu dati Helen kao ulog u kartanju. - Zašto ne?
Ne bi bilo pravo.
Samo ide u Auschwitz. U čemu je razlika?
Neće otići u Auschwitz. Nikad joj to ne bih napravio.
Ne, hoću da ide sa mnom u Beč.
Hoću da tamo dođe raditi kod mene.
- Hoću ostarjeti s njom. - Jesi li poludio?
Amone, ne možeš je povesti sa sobom u Beč.
Ne, naravno da ne mogu.
Ja bih to volio.
Ono što mogu uraditi, ako sam imalo čovjek...
je sljedeće po milosrđu.
Odvest ću je u šumu...
i bezbolno joj pucati u zatiljak.
Što si ono rekao za ajnc iz cuga?
14800?
Schindlerjuden za ove stolove!